Översättning: Robert Fors och Gabbe Omsynk: Sniper87
www.Undertexter.se
Vi har varit här över två timmar.
- Var? - De har låst in oss.
Vilka är "de"?
- De talade ryska. - Engelska med.
De drogade oss.
- Är det någon där? - Var är besättningen?
Var är de? Var är vi?
Följ med oss, tack.
- Vem är du? - Var fan är vi?
- Vad gör vi inlåsta här? - Snälla?
Militären? Regeringen? Vem annars skulle ta oss från ubåten.
- De talade ryska. - Vi var i en rysk ubåt.
Vad gjorde de mitt i Atlanten?
Varför kidnappade de oss? Raring, kan du säga var vi är, vem du är?
Och varför? Raring!
Era jävlar!
- Howard Gregory Thomas? - Jag vill veta var jag är.
- Bor på 9703 Emerson Terrace? - Dina föräldrars namn?
Ira och Eleanor Lathem. Född i Skokie, Illinois. Riktigt? Är det riktigt?!
- Född i San Diego... - Du emigrerade till USA 1998.
Hur vet du det?
Vem är chef? Jag antar att det inte är du.
För tillfället är du anställd på Floridas Universitet.
Var är vi? Fastlandet? Inte på ett fartyg, för jag känner ingen gungning.
Vad fan är det här för ställe? Och vem fan är du?
- Du är Dr. Emily Meredith Patterson. - Jag använder inte Meredith längre.
Det enda sättet ni kan fått veta det, är genom mitt födelsebevis...
...och det är förseglat hos mina föräldrar, och de är döda. Så hur visste ni..?
Hur kom du över den här?
Med tanke på vad det där är, så skulle jag ställa frågorna.
- De är falska, så jag tror inte det. - Och ubåten?
Hyrd, eller chartrad. De hjälpte oss med efterforskningen.
- Efterforskning? Vad för sorts? - Ni har sköna...
- Vad för sorts efterforskning?! - Vilka är ni?
Militär, regering, privata sektorn?
Jag vill veta vem jag ska stämma skiten ur för min kidnappning!
- Identiteterna är bekräftade. - Vetenskapsmän.
Deras historier är verifierade.
De chartrade ubåten för efterforskningar på Beniralls räkning.
Ubåtsbesättningen?
Med deras bakgrund med knarklaster och annat, så kommer de vara tysta.
- De här fyra? - I karantän.
Håller vi dem kvar här, så försvårar det saken bara.
Vi har isolerat dem länge nog för att ha skrämt dem.
- En är journalist. - För en liten skvallerblaska.
- Han är hanterbar. Det är de alla. - Det är mindre än 50 timmar kvar, sir.
Därför vill jag ha bort dem härifrån, och behandlade. Se till det, personligen.
Någon som har en bra advokat. En riktigt bra advokat?
Vi är under vattnet. Jag såg ett stort kontrollrum.
Utanför fönstret såg jag en enorm byggnad. Under vattnet!
- Vadå, enorm byggnad? - Vet inte, såg den bara ett kort ögonblick.
Men den var stor!
- Det kanske var en hallucination. - Nej, ingen sådan.
Släpp mig! Rör mig inte!
Miami.
- Vi är tillbaka i Miami. - Det här är inte så roligt längre.
- Vi borde ringa Beniralls kille? - Ackerman? Vem har hans nummer?
De tog min plånbok. Mina pengar.
Har du någon som kan hämta dig?
Efter sju månader till havs har jag inte direkt hållit kontakten med någon.
- Du då? - 20 stycken eller mer.
Mina anställda, studenterna. Alla skulle gladjeligen hämta mig.
Vad?
Jag kommer inte ihåg deras nummer. Inte utantill.
Du står dem riktigt nära, du...
Ge mig den.
- Vem ringer du? - Min ex-fru.
Det är för att pappa inte är här...
- Vad händer nu? - Vet inte med er, men jag är klar.
- Pengarna då? - Du ska ignorera allt vi upplevt?
Det är just därför...
- Det som hände den lilla flickan då? - Hur blir det med våra pengar?
Vi är alla utmattade. Vi borde få lite sömn, så kan vi tala om det här senare.
Tack för att du kom.
Det här måste vara en fascinerande historia...
Gör det något om vi skjutsar mina vänner?
Nej, det går bra.
Olsen kommer i dag för att kolla in den vackra lackeringen.
Problemet är att du inte har slutfört målningen än.
Du förstår väl att jag inte kan driva företaget så här?
När ska du flytta den där skrothögen?
Jag vet du tycker om att jobba på den, men nu får det vara nog.
Paloma, hur mår din grabb? Jag såg han på T-Ball förra veckan.
Han har en grym kastarm för att vara så liten.
Tack, Steven.
Ursäkta, jag ska göra färdigt den.
Jag vet att det är ditt officiella uttalande,-
-men jag vet att det fanns en överlevande.
- Hon heter Heather. - Sir, det fanns inga överlevande...
Jag försöker inte hindra utredningen, jag vill bara ha information...
- Jag vill bara veta om hon mår bra. - Det var inga överlevande.
Sluta säg så, jag vet att hon överlevde!
Jag vet att ekonomin ser annorlunda ut idag.
Ni var väl den som ordnade mitt förra jobb?
Ni hade sex företag som kämpade om mig.
Sluta tjata om ekonomin! Jag vill bara ha lite normalitet i mitt liv. Ett jobb.
Vad som helst. Ett "Vad-gör-jag-här, när-fan-kommer-helgen-jobb."
Jag förstår.
Jag väntar på erat samtal.
Howard,var fan har du varit?!
- Du sa du skulle ta tjänstledigt... - Lugn, Marty...
- Jag tar inte sådant från dig! - Jag kommer med något stort!
Det visar bara vilken stor journalist jag är.
Ja, om triangeln från en annan vinkel. Jag fick ett annat samtal.
- Jag lämnar in den. Har aldrig missat en dead-line.
- Sen senast. - Sedan dess.
- Och dessförinnan. - Okej, och då.
Jag lovar att jag lämnar in den.
- Pappa. - Hej, stumpan.
- Pappa, jag vet inte vad jag ska göra? - Jag hinner inte prata nu-
-pappa har en jobbig deadline. Hur är det med mamma? Kan hon...
- Pappa! - Vad är det, stumpan?
Jag sover över hos Mindy Granger, men hennes pappa är helt konstig.
- Vad menar du med konstig? - Pappa, jag behöver dig. Snälla.
Okej, jag kommer och hämtar dig. Strax där.
Vad är det här för sketen administration?
Ingen får röra mina saker, för djävulen.
Dödsannonser.
Professorn? Vad ni är tidig idag.
Vad gör ni i mitt kök?
- Hur kom ni in? - Du borde inte lämnat disken till mig.
Jag vet att du är upptagen med jobbet, men...
Vad är det raring?
- Vad vill du mig? - Skärp dig, Em.
- Känner jag dig? - Ända från födseln.
Det är så det brukar vara mellan mor och dotter.
- Min mor är död. - Det är inte roligt, raring.
Min adoptivmor är död. Jag kände inte till min biologiska.
Adoptivmor? Vad i hela friden pratar du om?
Jag är din mor.
Tracey!
- Tracey! - Pappa.
Gumman, vad är det som händer? Är du oskadd?
- Bill! - Du måste lämna huset.
- Vad är det som försiggår? - Jag känner att det är på väg.
- Jag vägrar gå igenom det igen. - Pappa!
- Ut ur huset! - Du skrämmer barnen.
- Ni måste ge er av nu! - Okej.
Flickor, gå till bilen. Vänta i bilen. Jag kommer strax.
Allt kommer att bli bra.
- Ta det lugnt kompis, jag kan hjälpa dig. - Det kan du inte.
- De startade det här. - Startade vadå?
Det händer igen.
- Ge fan i mig! - Okej, men lägg ner pistolen.
Vad det än är, så klarar vi det.
Nej...
Vad har vi gjort?
Ge mig pistolen.
Lägg ner den bara. Okej?
Vad har vi gjort?
Kom igen, ge mig pistolen.
Jag är hemskt ledsen.
Han sköt sig.
Han sa hela tiden "de startade det".
- Sen... flippade han ur. - Troligtvis överdos.
- Inte så konstigt. - Jag tror inte det.
- Inte den här killen. - Nåväl, vi får se.
Dylan, fokusera på bollen. Okej? Nu kör vi.
Perfekt! Kasta tillbaka den.
Kasta nu. Perfekt. Nu gör vi om det.
Är du beredd? Bra. Lite mera krut i denna nu.
Förlåt, pappa.
Det är ingen fara, min pojke. Allt kan hända.
Vad är det här?
Hallå!
Professorn...
Bruce...
Har vi en telefonkatalog?
- Hallå. - Emily, lyssna.
Jag vet att du inte vill vara med. Men jag hittade ingen annans telefonnummer.
- Det händer fortfarande saker. - Var vill du träffas?
- Fick du storyn? - Det är inte så simpelt som du tror.
Vad menar du? Du har aldrig vägrat publicera nåt...
Dina källor brukar åtminstone ha nån sorts trovärdighet.
- Du citerar inte ens dina källor. - Vad snackar du om?
Det är det bästa jag har skrivit. Och det vet du.
Jag publicerar inte det, punkt slut.
Av någon anledning ville Kioshi inte publicera den.
Det kom några personer till honom. tio minuter senare, säger han-
-att Story 86 är inte din på ett tag.
- Kan jag få prata med honom? - Kioshi?
- Var är han? - Han är borta.
Av att döma på hans ansikte, så får du inget ur honom heller.
- Vad gör du här? - Det är Heather...
Kan du lägga ner det?!
När så mycket annat pågår, varför envisas du fortfarande...
...för att hitta barn är det jag gör.
...gjorde...
Jag vet att det jag ser, är inte som förrut. Jag har ofta fel.
Heather är viktig.
På nåt sätt är hon viktig i allt detta.
För oss.
Vi är inte längre därute, men varför drabbar det oss fortfarande?
Vi blev kanske exponerade för något. Folk dumpar allt möjligt skräp där.
Så din teori är, att vi blev exponerade för nån hjärnsjukdoms-gift ute på havet.
- Det får mig säkert att må bättre. - Jag försöker åtminstone.
Förlåt mig, om jag är lite förvirrad.
Mina adoptivföräldrar vet inte vem hon var.
Jag som alltid velat träffa henne.
Det har varit som ett stort hål i hela mitt liv.
Du säger att du aldrig har träffat henne? Du vet inte hur hon ser ut?
Det verkar som det är en manifestation på ditt...
Det var hon.
Vad det än må vara, så är det inga hallucinationer.
- Det är som om vi ser alternativ... - ...Verklighet.
Det är helt galet. Jag vet.
Vilket blir till elektromagnetisk rubbning. Våra sinnen blir helt elektrokemiska.
Kanske på nåt sätt påverkar det våran uppfattningsförmåga.
Förnamn: Heather.
Hur kan du komma in på flygbolagets passagerarlista?
- Vi är ett tidningsförlag. - Du menar "The Observer".
Hur är det? Nåt på tok?
Ännu ett synskt ögonblick?
Nej, jag tittar bara på dig.
En kille som jag kände...
...tog livet av sig imorse.
Mitt framför mig.
Nästan inför mitt barn.
Det kom folk i stora svarta bilar. De tog kontrollen över allting.
Och jag kan svära på att en av dem var den där kvinnan från faciliteten
- Tror du eller vet du att det var hon? - Det var hon.
Vi har nåt här. Flight 317... Onsdag morgon... Förnamn Heather-
-Efternamn Sheedy. Sittplats 31B.
Senior. Rabattbiljett, ser du? Det betyder att hon är gammal.
Precis som hon var när vi såg henne på fartyget.
De ändrade det, så att vi inte ska veta att hon var med på planet.
Hon är ett barn som reser ihop med sina föräldrar. Kolla platsfördelningen.
31A James Sheedy...
31C Allison Sheedy...
Ser du? De placerar deras sexåriga dotter mellan varann, som föräldrar gör.
Det spelar ingen roll hur gammal hon är nu. Hon var ett barn fram till det-
-ögonblicket planet störtade i triangeln.
Okej? Bra, då möts vi där. Hejdå.
- Hon är på igen. - Jag trodde hon slutat.
Det trodde jag med.
Kvinnor...
- Hur blir det med Bruce? - Han kommer också.
Han var där hos henne.
- Din mor? - Min biologiska mor.
Hallå! kom ihåg mig. Jag såg mig själv död.
Vi har bevis på att den överlevande från 747:an var en sexårig flicka.
Inga exakta bevis.
- Vi behöver ta ett snack med Ackerman. - Verkligen? Okej,... varför?
För att det som har hänt, drabbar oss nu.
-Jag ska se om han har tid. - Det måste han ha.
För ett par dagar sedan skulle vi lämna fram allt så fort vi kan.
Han har varit... Jag vet inte. han har uppfört sig...
Ytterligare en av våra båtar har försvunnit.
Det var en reparationspråm som höll på med ett tankfartyg, men...
...fortfarande...
...med 14 av besättningen ombord.
Det kan vara det. Jag ska höra efter.
Hallucinationer?
Ja, fast det är inte enbart hallucinationer.
Inte utav vanlig bemärkelse.
Vad menar du med det? Berätta.
- De förefaller som... - Ljusglimtar...
...av alternerande verklighet.
"Alternerande verklighet".
Det är nåt fel på oss, ända sedan vi var där.
När började ni få de här hallucinationerna?
- När vi dök ner till 747:an. - Det känns som om något har smittat oss.
Det kanske kan vara nåt utsläpp från planet.
Vi vet inte vad det var, eller hur den kan göra detta...
Jag skickade dit er för att ge mig svaret.
Det har bara gått två dagar.
Men det eskalerar fortare än förrut.
Vi har alla sett saker och händelser de senaste dagarna som vi inte kan beskriva.
Inte än iallafall. Men om det har nåt med "Triangeln" att göra eller inte...
- Varför skulle det inte kunna vara det? - Hur det än är.
Så är det dags att vi utökar teamet med lite mer folk från annat håll.
Nej, inga fler. Ni fyra får klara detta.
Jag är pressad. Marinen var här.
Marinen?
De frågade mr Benirall om de fick avbryta er.
De kom hit, stängde dörren. Och hotade mig.
Hotade våra regeringskontrakt, samt hotade med mer om vi inte lägger av.
- Varför vill marinen stoppa oss? - Vi träffade en öm punkt.
Den där platsen ute till havs. Nånting med vattnet, vad det än är.
De fångade oss på ubåten och förde oss till nån högteknologisk byggnad.
Marinen kan lätt göra det.
- Vad gör vi nu? - Hitta mig mitt svar.
Tack, mr Benirall. Okej allihop. Ska vi...
Dags att ge sig av.
Weston...
- Vad är det som händer? - Myndigheterna försöker tysta oss.
- Han såg sämre ut än vi. - Jag hade en vän.-
-en vän till mina barn. Han dog idag. En marinsoldat.
Kommer du ihåg den brunhåriga kvinnan från facilitetet?
Hon dök upp vid hans hus.
- Folket! - Vad är det?
Krupp.
- Vem är Krupp? - Benirall har helt förlorat vettet.
Jag tror inte det är han.
Mina visioner är inte som det här.
Hur kommer det sig att vi har exakt samma hallucinationer?
Det är ingen hallucination. Varför just nasister?
Nånting. Kommunism, fascism.
Amerika kunde ha gjort en radikal vändning flera gånger i historien.
Det är inte helt besynnerligt.
Halt!
Ni är beordrade att stanna!
Förlåt...vad kan vi stå till tjänst med, konstapeln?
Konstapeln? Ni kan hjälpa mig genom att stanna på en gång, när jag säger till.
Vi behöver inte göra en stor sak av det här.
Är du australier? Rör er inte!
- Ta det lugnt, grabben. - Rör dig inte!
Jag sa rör dig inte, gamling!
Ursäkta oss.
Vi drar till Benirall och tvingar honom att skaffa oss hjälp.
- Han är uppenbarligen kraftigt besvärad. - Det handlar om mer än saknade fartyg.
Jag börjar bli trött på dina antydningar som du slänger fram till oss.
- Det är något annat... - Det räcker nu, för fan!
Om du inte har nåt konkret som vi kan gå på, behåll det då för dig själv.
- Vet du vad? Du är en sån tölp. - Åtminstone det var konkret.
Vi är inte helt utan ledtrådar att följa.
Marinen lägger sig i allting vi gör. Jag tror det finns ett samband.
- Kan det vara nåt med triangeln och saknade fartyg? - Eller hallucinationer?
- Det kan vara en ledtråd. - Håller med.
Dem sista vi såg tillsammans med Heather var kustbevakningen.
Allt som vi upplever måste ha en vetenskaplig förklaring.
- Om vi utesluter allt som inte är det... - Det som återstår måste vara rätt.
- Vi kan jobba i mitt labb. - Då...?
...då löser vi det innan dinosaurierna kommer tillbaka.
Hej vovven. Hur är det?
- Hej! - Hej!
- Fick du tag på det du ville ha? - Ja.
Vad är det här för nåt?
Tror du han gillar den?
Jag vet inte. Är den inte lite för ung för honom?
- Han är snart elva år. - Ah, nej, nej.
Den här är till Ruben.
Den här är till Dylan.
Vem är Dylan?
Vad förväntade du dig att få se härinne, Meeno?
Meeno.
Vi började på det så fort du ringde, Dr Geller.
Idén med att försöka hitta förklaringen på Bermudatriangeln verkade avlägsen.-
-även för dig.
Så det här är din förklaring till hundratals sjunkna fartyg.
Det är känt att det finns metangasfickor instängt under havsbotten.
- Skulle en stor gasficka stiga upp... - Och alla flygplan som har försvunnit?
Professorn?
Områden där kontinentalplattorna pressas ihop med varann...
Okej, Bra jobbat. Fantastiskt. Tack ska ni ha.
Men vi har en ny ledtråd.
Vi vill titta på... Vi tänkte mer på...
Maskhål.
Jag förstår inget, Meeno.
Vad är det som är fel?
Det finns inget hål i nätdörren.
Hål? Meeno...
- Som om det aldrig har existerat. - Vad har aldrig existerat?
Sluta!
Varför gör du så mot mig Helen? Varför?
Jag kan inte leva med dig sånhär. Och jag låter dig inte göra såhär mot Ruben.
Gör vad du än behöver göra, men jag vill ha dig tillbaka.
Jag vill ha oss tillbaka.
Hitta en lösning på det här. Annars lämnar jag dig.
- Jag var här i morse. - Det här är vrickat. Vad gör...
- Och om det här är under övervakning? - Lugn. Det var ingen utanför.
- Vad letar du efter? - Vet inte. Något.
Det känns som han var en del av det.
Börjar bli tung, känner mig besvärad.
Det var här han dog.
- Det kanske finns något som kan hjälpa oss. - Vart ska du?
Är det här ett ditt sätt att få upplysningar?
- Rota genom en död mans byrå? - I mitt jobb gör man det som krävs.
Och skriver precis vad man vill.
Vad menar du med det?
Jag har sett vilka sorts historier du skriver.
Jag har en familj att försörja. Vad vet du om det?
Du skrev om mig.
Det kommer du inte ihåg, eller hur?
Det trodde jag inte heller.
Du är en större utmaning än de 15-åringar jag brukar träffa.
Jag har aldrig...
...gått till en doktor...som du.
Jag har inte ens tänkt på det.
Inte när mina föräldrar dog med några månaders mellanrum.
Inte när jag kom tillbaka från Gulfen.
Marinen erbjöd det, men jag...
Med tanke på vad du gått igenom...
Båten sjönk, ensam ute på öppet hav...
Inte veta när, eller om, du skulle bli räddad.
Och givetvis, det här med din son.
Vad kan det vara? Nåt slags nervsammanbrott?
Man skulle kunna tro det.
Nervsammanbrott är oftast nästan helt tvärtom.
Du verkar ganska funktionell.
Full av ångest, givetvis.
Du verkar bara sakna isolerade minnen. Det är det som förbryllar mig.
Jag tänker mig...
Selektiv minnesförlust. Men det är extremt ovanligt.
Jag måste forska runt för att bli på det klara med vad det är.
Fast det är en chans på miljonen.
Alla dog.
Allihop.
Båten var mitt ansvar.
De lade sina liv i mina händer. Sju människor.
Det gjorde de. De sjönk under ytan, och sedan...
Sedan var de bara borta.
Vad skulle jag göra? Vad kunde jag göra?
Meeno.
Jag pratade nyss med Helen.
Du måste sluta förebrå dig själv.
Du beter dig som en galning.
Det är inte vårat fel att vi överlevde. Vi gjorde vad vi kunde.
Meeno?
Mår du bra?
Du borde sova.
- Du gör ju inte det. - Jag sover aldrig.
Inte mycket i allafall.
De där då?
De är nya. Gänget från inatt åkte hem runt fyra.
Märkte du inte det?
- Jag var koncentrerad. - Det verkar så.
- Titta på det här. - Vad tittar jag på?
Geoelektromagnetisk data från en satellit över Atlanten.
De här numren pekar på en större väderhändelse. En kategori-5 orkan.
- Över Atlanten nu? - Det står det.
Det här en nautisk väderrapport.
Från San Juan, baserad på radar, flygfoto, båtars radiotrafik.
Titta.
Titta på vadå?
Blå himmel och lugnt vatten överallt. Det är en underbar dag.
Så dina uppgifter är fel. Vad har det att göra med maskhål?
Jag vet inte, men jag har kollat av det fem gånger.
- Det är något på gång därute. - Skulle inte andra se det också?
Inte om de inte letar efter det.
En osynlig storm.
Du tog något. Är det, topphemliga saker?
Om han sparat de här hemma skulle männen i svart ha städat bort honom igår.
- De här brydde de sig inte om. - Gör vi det? Vad är det, kortköpskvitton?
De här är från Berthas Restaurant. Där.
De här ifrån Beijins Kemtvätt.
Du tror Granger var här ofta?
Enligt kvittona varannan dag de senaste fem veckorna.
Han kanske jobbade här omkring?
Marinbasen? Jag tyckte du sa att han jobbade ute till havs.
De kanske förflyttade honom?
De kanske tog hit honom för att hjälpa honom, fixa honom eller något?
Jobba inte ihjäl dig.
Jag tänker. Jag gör så här då.
Varför havet?
Va?
Varför bygga en stor facilitet mitt i Atlanten?
- Vi vet inte om det var mitt i. - Vi vet var vi var när ubåten fastnade.
Enda orsaken att fånga och fråga ut oss var om vi kom för nära.
Men varför havet? Varför Triangeln?
- Det måste finnas en bra orsak. - Vad finns i havet?
- Vatten. - Inte bara vatten. Havsvatten.
Vad är grunden till allt vi talat om?
Elektromagnetism.
Allt vatten har motstånd. Havsvatten har mindre motstånd än sötvatten.
Men motståndet ökar per enhet vattenvolym.
Du pratar bort mig.
Om du skulle försöka generera mycket elektromagnetisk kraft,-
-vill du sitta i en stor pöl med havsvatten.
En bieffekt skulle vara haloclines. Massor av dem.
Men en elektromagnetisk storm?
Vad behöver de all kraft till?
Mr. Thomas.
Basens informationsofficer kommer strax.
Jag kollade i personalregistret efter någon Granger.
Granger, William. Ett vanligt namn som två heter här.
En underofficer ombord på ett eskortfartyg i norra Stilla Havet.
Och en tandtekniker stationerad i Azorerna.
- Kan han stå som pensionerad? - Det är allt vårat register visade.
Om du fortfarande vill, kan du få tala med en informationsofficer.
Det vill jag.
Vänta här inne, tack.
Vad hände med er vän, sir?
Toaletten. Han åt något dåligt skaldjur.
Jag skickar in honom.
Släpp mig!
Nej! Nej! Släpp mig!
Förlåt, att ni fick vänta.
Mr. Thomas, är det korrekt?
Vi har träffats tidigare.
Vem är ni? Du får inte vara här.
Sätt dig.
Jag såg Heather. De har henne inlåst här.
Våran gamla gäst i sjuksalen?
Heather Sheedy.
Hon överlevde flygkrashen.
- Varför har ni henne gömd här? - Hon är inte gömd.
Hon har en familj. Varför är inte de här?
Hon har en farfar.
I hennes ålder? Det tvivlar jag på.
Jag såg henne.
Jag tror vi är klara här.
Stan! Stan!
Vi måste hitta hennes farfar.
Har redan letat efter släktingar.
Telefonböcker, skolregistret, personregistret. Inget.
Även om farfadern finns, så har nog marinen redan tagit honom.
Jag tror inte det.
Han kanske bär sin osynlighetsdräkt, för ingen kan hitta honom.
Jag kan.
Så mycket energi måste vara skapad, kan inte vara ett naturligt fenomen.
Entropi. Det naturliga för energier att avmattas, inte påökas.
Energin ökar över Atlanten så något måste ha skapat den.
Det finns inget som människan skapat, ens i teorin, som kan generera...
Hur vet du det? Sa regeringen det?
- Det är inte möjligt! - Något pågår därute.
Jag har en orkanlik elektromagnetisk avläsning 59 sjömil ut i havet.
Fast det finns ingen storm!
Jag ska ut dit.
- Vad, med båt? - Flygplan.
Det är bättre att flyga medan det här pågår!
- Följ med. - Snälla!
Vi har en möjlighet att bevittna vad det är som sker där ute.
Vi letar efter ett svar. Svaret finns därute.
Och du har en dödslängtan.
Mår du bra?
Ja. Bilderna jag ser kommer slumpvis.
Alltid diffusa.
Det finns bara ett sätt att aktivt få fram bilderna.
- Kan du ge mig en ledråd? - Gå ut och stäng dörren.
Ge mig 25 minuter,-
-kom sedan tillbaka och väck mig. På alla sätt du kan.
- Det här är lite... - Bara gå!
Don var där..!
Han dog med de andra.
Jag såg honom drukna.
Don!
- Du vet hur man flyger, va? - Det har du redan frågat fem gånger.
Du verkar vara en som tar ett par lektioner sedan tröttnar...
Jag har flugit sedan jag var 16.
Se. Jag flyger.
Du taxar ut! Och vi ska flyga ut över havet.
WS-11. Ojdå, inte bra...
WS-Alpha-11, begär att få lyfta.
Det var ett skämt.
WS-Alpha, du har tillstånd att lyfta från bana 29 syd.
- Hur är vädret där ute? - Sikt 50+, klart som i en bäck.
Stan?
- Är det här det enda sättet? - Det kallas autoskrift.
- Jag vet vad det är, men... - Jag kan inte vara vid medvetande,-
Jag har försökt med papper, men handen bara åker tvärs över.
Det här är det enda sättet jag kunnat...
Ser ut som nonsens, dock.
Jag kan inte kontrollera det. Det bara strömmar fram.
Jag vet inte var det kommer ifrån.
Om jag går in i det stadiet med en viss information jag behöver...
Vänta.
Jag har ett namn.
Carl.
Carl?
Ska hämta lite vatten.
Carl Sheedy.
Du ser det som ''Sheedy.'' Jag tycker mest det liknar ''she pig.''
Någon annanstans står det "Motorväg 1, vägskylt 47".
Varför inte skriva ned en adress?
Ett telefonnummer, kanske?
Om det är här han bor, så är det inte konstigt att marinen inte hittade honom.
Hallå?
Ursäkta oss, frun?
Vem är ni? Vad vill ni?
Det är okej, vi är inte här för att skada er.
Heather.
- Vilka är ni, vad gör ni här? - Ursäkta att vi stör.
Vi letar egentligen efter en viss Carl Sheedy.
Du är hennes mormor, eller hur? Ni liknar henne.
Hur känner du henne?
Grabbar?
De säger de är här angående Heather.
Vad är det med henne? Vilka är ni?
Tillhör ni projektet?
Jag antar att det inte var vanlig turbulens?
Korrekt, vi blir påknuffade av vädret.
Vart ska du?
Oroa dig inte. Autopiloten är på.
Varför har ingen annan rapporterat ett sådant fenomen?
- Andra har flugit eller seglat igenom... - Inte nödvändigtvis.
Nu är det en ganska liten cell mitt ute i ett stort hav.
- Vad är det för skrot? - Mest gamla vädermonitorer.
Men den här och den där borta är mina egna skapelser.
- Har du byggt dem? - En del av mitt geni.
- Ojdå. - Ojdå, vadå?
Vi är fortfarande 22 sjömil ifrån cellens mitt. Hur kraftig är den?
Du säger cell...
- ...men det där är ingen vädercell. Titta ut. - Titta här!
Det var... en flygkrasch.
Erat barnbarn var den enda överlevande.
Herregud!
Vår son, Heathers pappa, och hans fru?
Jag är hemskt ledsen.
Jag försökte varna dem. Försökte få dem att möta oss här.
- Var sa du att Heather var? - Det var någonting annat...
Heather överlevde, men...
..hon är förändrad.
- Jobbade du därute? - Inte bara det, jag hade ansvaret.
Vi var två.
Min partner hette Victor Ossoman.
Vi var medlemmar av naturvetenskapsdepartementet i Florida.
Ingen av oss hade besittningsrätt. Bara lärde ut.
Victors svåger jobbade med att lägga djuphavskabel i Södra Atlanten.
En dag ringde han Victor.
När de kom till en viss del av havet delade kabeln på sig.
Men varje gång de drog tillbaka kabeln...
...så var den flera hundra meter kortare.
För att göra honom en tjänst åkte Victor och jag ut dit.
Vi fann vad som delade kabeln.
Jisses, om vi fann.
Exotisk materia.
Ni fann exotisk materia?
- Ett fönster till det, ja. - Vad är exotisk materia?
En sorts supermateria.
Det som Ufo-galningarna tror marsianerna gjort sina rymdskepp av.
En fenomenal kraftkälla.
Victor och jag åkte tillbaka till skolan.
Vi oroade oss i 16 månader om uträkningarna. Slogs som hund och katt.
Victor kunde vara en sådan skitstövel.
Vi skulle precis få det publicerat när marinen dök upp.
Någon där förstod vad vi skulle berätta för världen.
De övertalade oss att inte publicera det. Istället började Victor att jobba åt dem.
- Inte du? - Nej.
Hur hamnade du här? Jag menar, varför..?
För vad jag misstänkte skulle komma.
Jag är feg.
Du borde vara färdig snart. Vi åt ingen lunch idag.
- Det är dags att vända hemåt. - Vi måste göra det här.
- Göra vadå? - Samla alla data. Vi behöver det.
- Såg du? - Kom.
- Det är dags att vända om. - Om du insisterar så.
Victor och jag började med att försöka upptäcka något.
Bevisa något som alla visste bara i teorin.
Men marinen ville att det skulle ha en funktion, något de kunde dra nytta av.
- Det var bara en teori! - Vad, något de kunde använda? Till vad?
De är marinen, militären. Vad tror du?
Så, vad händer nu?
Vad gömmer ni er från?
Jag vet inte.
Kanske ingenting. Kanske...
Om det kommer, antar jag att det kommer vara elektromagnetiskt.
Till att börja med. Men det stannar inte där.
Elektromagnetism är kraften bakom materia, rymd, tid.
Mänskligheten existerar enbart genom ett märkligt tillmötesgående.
Även den minsta rubbning i vilken naturlag som helst-
-eller fundamental beständighet, och allt det kan bara upphöra att finnas.
Du måste överdriva.
Allt du beskrivit för mig, även det som hände Heather, allt passar ihop.
Victor och hans anhängare kör chickenrace med hela skapelsen.
De kan segra, eller...
Lyssna, ditt barnbarn lever. Hon är livrädd och omringad av främlingar.
Vill du inte vara hos henne nu?
Snälla, följ med oss tillbaka.
Snälla.
Varför blir det inte bättre?
Ju längre ifrån cellen vi kommer, desto mer borde energin skingras.
Borde, men entropi gäller inte här.
Vi kan köra ifrån det här, eller?
Eller?
Låt mig få tala med Dr. Bruce Geller, tack.
Dr. Patterson då?
Nej, inget meddelande. Vänta. Ja, jag lämnar ett meddelande.
Säg att Howard Thomas ringde.
Ja, jag kommer dit, och jag har med mig en man som kan ha information.
Vänta, jag tappar signalen.
Hallå?
Säg åt honom att vi är där om runt tre timmar.
Tre tim... Hallå?
Herregud, vad är det? Vad händer?
Howard...
- Få bort oss härifrån! - Jag försöker!
Varning. Varning
Stan!
Översättning: Robert Fors och Gabbe www.Undertexter.se